Tidligere i "Wayward Pines":
- Hvor er jeg? - I Wayward Pines i Idaho.
Det kunne vært verre. Det var en fæl bilulykke.
Det har skjedd en ulykke.
- Hva gjør en hemmelig agent her? - Etterforsker en forsvinning.
Vet kona at Kate er en av agentene du leter etter?
Det er slutt mellom Kate og meg.
Jeg oppsøkte adressen hun ga meg. Der lå liket av kollegaen min.
- Hva hendte Evans? - Han prøvde å flykte.
- Jeg har ingen svar, Ethan. - Jeg ligger tynt an, Kate.
De holder øye med oss. Og lytter.
Jeg vil bare bort fra denne råtne, sinnssyke byen!
Det er bare en vanlig by.
TAKK FOR BESØKET
VELKOMMEN TIL WAYWARD PINES
FORBI DETTE PUNKTET DØR DU
Du kom ikke så langt, hva?
- Hvordan kommer jeg bort? - Det går ikke.
- Hendene på panseret. - Jeg er føderal agent!
Ja, og Mary Poppins er bestemoren din.
Du er en fyr uten leg og politiskilt, og du har stjålet den bilen!
- Kan du senke det våpenet? - Med glede.
Du overfalt nettopp en føderal agent!
Jeg tok hånd om en mistenkt som gjorde motstand.
Reis deg!
Jeg ringte Secret Service i Seattle. De har aldri hørt om deg.
- Hvem snakket du med der? - Det spiller ingen rolle.
For min del er du fremdeles den hovedmistenkte.
Hør nå her. Jeg drepte ikke Evans. Jeg kom hit for å finne ham.
Jeg kan hjelpe dere! Jeg har drevet politiarbeid i 15 år.
Jeg blåser i hva du tror du har!
Vil jeg ha hjelp, ber jeg om det. Fram til da blir du på hotellet.
Hei, Alex! Larry!
Ikke prøv å dra herfra, mr. Burke. Det er regel nummer én.
VELKOMMEN TIL WAYWARD PINES
- Hvem ga deg lov til å stå der? - Det gjorde jeg.
- Det virker som om du er sjefen her. - Takk.
- Har dere en fungerende pc? - Nei, dessverre ikke.
- Hva med en avis? - Wayward Pines Chronicle.
Den har ikke kommet ut på to uker. Det har vel ikke skjedd så mye.
Unnskyld, men du kan ikke... Mr. Burke!
Innbrudd er en grov forbrytelse i delstaten Idaho.
Hva var det med "bli på hotellet" som du ikke forsto?
Jeg ante ikke at det var husarrest.
Dette er kollegaen min. Jeg kan ikke bare se på.
Det kan du kanskje ikke forstå fordi du driver kontoret alene.
Hva gjorde du da jeg kom?
Jeg så gjørme og furunåler under sålene på støvlene hans.
Han kan ha blitt drept i skogen og ført hit.
Hvorfor ligger liket her? Hvor er teknikerne?
De er på vei hit fra Boise. Men det tar et par timer.
- Du bør ikke ha ødelagt noen beviser. - Det har fluene alt gjort.
Gå tilbake til hotellrommet, og la folk gjøre jobben sin.
Greit. Jeg går tilbake til hotellet.
Hei.
- Takk for klærne. - Ingen årsak. Du er søt i dem.
Takk. Jeg har et par spørsmål om Bill.
Kjenner du denne låta? Jeg liker den så godt!
Dans med meg, mr. Burke!
Vi må hviske. Det er mikrofoner under barstolene.
- Du sa at han prøvde å flykte. - Jeg skulle flykte med ham.
Han hadde en plan. Han hadde en notatbok.
Jeg fant den. Den var stukket inn i støvelen hans.
Ikke vis den her. Det er kameraer overalt.
Jeg har den ikke. Men jeg skal hente den.
Jeg slutter klokka fire. Møt meg ved mausoleet, så snakker vi.
- Vær så god. Kjøp deg kaffe. - Takk.
Hei, Stan! Det var på tide! Vi har vært tomme for ketsjup i to dager.
Ha det, mr. Burke!
Det er hos Burke. Vi beklager at vi er ute, -
- bortsett fra hvis du er telefonselger. Da er det bare fint.
- Secret Service. - Adam Hassler, takk.
Han er ikke inne akkurat nå. Kan jeg hjelpe deg?
- Er dette Marcy? - Ja.
Jeg la igjen beskjed til Adam Hassler forleden dag.
Han har sikkert fått meldingen.
Sitter du i resepsjonen på kontoret i Seattle?
Det er et enkelt spørsmål. Sitter du i sjuende etasje?
Det fins ingen resepsjon i sjuende. Hvem er du?
Da var det gjort, mr. Burke.
Du gir den til meg...
...så får du denne.
- Du må kjenne alle i byen. - Og jeg vet nesten alt om dem.
- Vet du hvor jeg finner Kate Hewson? - Jeg vet ikke hvem det er.
Hvordan er det mulig?
Ballinger!
Å ja! Hun er kjempehyggelig.
Hun har vært kunde her i flere år. Hun jobber i lekebutikken.
Hei. Beklager at jeg er sent ute.
Halv ni er sent, Ethan. Dette er midnatt.
Jeg burde ringt. Det ble problemer på jobben.
Jaså? Er det noen jeg kjenner?
Theresa. Det er slutt. Kom hit.
Jeg elsker deg.
- Greit. Ta inn på hotell. - Sist vi gjorde det, fikk vi deg.
Hvorfor blir det ikke nevnt i nyhetene?
Det er hemmeligstemplet mens de etterforsker.
Som vanlig. Det er pappas unnskyldning for alt.
- Hva om han er død? - Han er ikke død.
Hva vet du? Det er gått fem dager. Hva om han er hos henne igjen.
Hva ville vært verst?
- Hva skyldes denne gleden? - Jeg ville bare hilse på.
- Så hyggelig. Hvordan går det i dag? - Bare bra, tror jeg.
Jeg har ikke fått tak i noen herfra, og jeg kan ikke dra.
Jeg ble sendt hit for å finne deg og Bill Evans.
Og vet du hva? Jeg fant dere begge.
Men du arbeider i en lekebutikk-
- og bor i et søtt hus med en mann som heter Harold.
Mens Bill Evans' lemlestede lik råtner i et forlatt hus, -
-og det forbauset meg.
Bortsett fra det er jeg i kjempehumør.
Hva skjedde med ham, Kate? Og hva skjedde med deg?
- Er alt i orden her ute? - Ja, det går bra, Harold.
- Dere er ikke blitt presentert. - Nei, vi er ikke det.
Hyggelig å bli presentert. Jeg har mye å gjøre.
Så jeg må gå tilbake til jobben. Men la oss bli bedre kjent snart.
Det gleder jeg meg til.
Jeg fikk aldri noen innbydelse.
- Det var en intim tilstelning. - Det var det for oss også.
- Kan jeg hjelpe deg med noe annet? - Ja. Her.
- Pakk inn disse. - Ethan...
Pakk inn endene.
Hva er galt med disse pengene, Kate?
Alle sedlene er datert 1988 eller tidligere, -
- og riksbankstempelet er forfalsket. Enhver utdannet agent kan se det.
Det er fullt av falske penger i byen. De er falske!
Hva er det du skjuler?
- Skal jeg pakke dem inn? - Nei.
Jeg vil at du skal svare meg. Hva skjedde med Evans?
Det er virkelig trist. Særlig for enken hans.
Han var ikke gift. Det vet du.
Patricia. Hun har nok ikke gått ut av huset siden han døde.
Jeg så henne vanne rosa hortensiaer ved det lysebrune huset hver dag.
Patricia har virkelig grønne fingrer.
"Ikke prøv å forlate byen. Ikke snakk om fortiden."
"Ikke snakk om livet ditt før."
"Ta alltid telefonen hvis den ringer."
Ballingers leker.
Kan jeg hjelpe deg?
- Er du mrs. William Evans? - Ja. Hvem er du?
Jeg heter Ethan Burke. Bill og jeg var kolleger.
Vi jobbet sammen i Secret Service. Jeg kondolerer.
Bill jobbet ikke i Secret Service. Han klipte gress.
- Hvor lenge var dere gift? - I nesten ett år.
Jeg vil ikke skremme deg, men Bill har aldri vært gift.
Jeg er alene med en baby. Hvis du har meg unnskyldt...
Jeg ble sendt for å finne ham. Jeg har grunn til å tro at han ble drept.
Ektemannen min ble ikke drept. Han tok livet av seg.
Er du sikker?
Om jeg er sikker? Jeg så da det skjedde!
Er Pope inne?
Kan jeg hjelpe deg?
Skal vi gå igjennom dette igjen? Du vet hvem jeg er.
Vi vet alle hvem du er, mr. Burke. CV-en din er så imponerende.
- Hvor er Pope? - Jeg vet ikke.
La meg se inn i den magiske kulen min.
Vent. Jeg har ingen magisk kule. Sitt ned.
Har du funnet noen mistenkte, mr. Burke? For jeg har funnet en.
Denne iskremen... har funnet på pøbelstreker.
Akkurat som en annen her i rommet.
Mr. Burke. Jeg begynner å få følelsen av at du er misfornøyd med losjiet.
Bør jeg oppgradere deg til en suite eller til en av disse cellene?
Tror du at jeg vil sitte på hotellet hele dagen?
Du har ikke vært der i det hele tatt.
Jeg hørte at du besøkte på Patricia Evans.
Stakkaren sørger over ektemannen, -
- og så banker du på som en full bibelselger.
Jeg ante ikke at Evans var gift og hadde barn.
Tror du at barnet gjorde det?
- Har du hørt noe fra teknikerne? - De hentet liket for en time siden.
Resultatene bør komme i morgen.
Kona hans sier at han tok livet av seg.
Mr. Bruke. Jeg vet at du tror...
...at ingenting er logisk her i byen.
Men du ser bort fra en veldig viktig detalj:
Du var utsatt for en alvorlig ulykke med et veldig stort vogntog.
Legene fant blødninger i hjernen din, men du forlot sykehuset.
Stemmer det?
- Er liket fremdeles på likhuset? - Ja, på sykehuset.
- Jeg vil gjerne ta en titt på det. - Ikke gjør det.
Hold deg unna liket. Overlat det til proffene.
Greit.
La meg få vite hva rettslegen sier.
Mr. Burke.
- Du kan visst ikke holde deg unna. - Er rettslegen her?
Nei, han har gått for dagen. Kan jeg hjelpe deg?
- Jobber du ikke ovenpå? - Jeg er der jeg trengs.
- Trenger du meg, mr. Burke? - Nei.
Fikk du tak i kona? Du ville jo så gjerne snakke med henne.
Når du ser henne igjen, vil du nok knulle vettet av henne.
Ben, Theresa!
Mr. Burke! Gudskjelov at du er tilbake.
- Hvor er de? - Hvem da?
Kona! Kona og sønnen min.
Jeg så dem...
De lå på hver sin båre og ble trillet nedover gangen.
Vi har ikke fått inn noen pasienter siden du dro, mr. Burke.
- Du bør legge deg ned. - Nei, jeg har det bra.
Du forsvant forleden kveld, før jeg rakk å behandle hjerneblødningen.
- Vi har vært veldig urolige. - Jeg så dem nettopp!
Du må savne dem.
- Jeg vil se journalen min. - For all del.
Jeg skal hente den. Kan du sette deg imens?
Tilstanden din blir verre for hvert sekund.
Hvis jeg ikke opererer...
...vil disse hallusinasjonene bli hyppigere og mer intense.
Har du lagt merke til noe annet uforklarlig?
Jeg vil hjelpe deg, mr. Burke. Men du må gi samtykke til det.
Har jeg det samtykket?
Kan du hente journalen hans, sånn at vi kan begynne, søster?
- Selvsagt, doktor. Med en gang. - Takk, søster.
SECRET SERVICE SEATTLE I WASHINGTON
Hvis ansiktet hans var på tv-en, kunne vi fått tips eller spor.
- Vi gjør alt vi kan. - Unntatt det som er pinlig for dere.
Han kan dø imens, hvis han ikke alt er død.
- Jeg er like frustrert som deg. - Da får du oppføre deg deretter!
- Beklager, Adam. - Hvordan har Ben det?
Han tror at faren hans har stukket av med Kate Hewson.
Nei. Det ville han aldri gjort.
Kate ble vel forflyttet til Boise?
- Jeg kan... - Du kan ikke avsløre noe. Vet det.
Jeg har hørt det en million ganger av Ethan, til vi nesten ble tause.
- Theresa... - Jeg må vite om Ethan er i Boise.
At du kunne gå til sykehuset. Kanskje du er hjerneskadet.
- Jeg syntes jeg så familien min. - Det gjorde du kanskje.
Se her.
Det er en slags fluktplan. Den kan være mulig å bruke.
Vi må fjerne mikrobrikken din før vi gjør noe annet.
- Jeg har ingen medisinsk opplæring. - Nei, sier du det? Jeg kan gjøre det.
- Kan de ikke spore oss her? - Jeg har gjemt meg med brikken før.
Steinveggene forstyrrer nok signalet.
Jeg fikk den ut.
Legg den i lomma, så de ikke vet at du tok den ut. Kast den når vi drar.
Denne teknologien brukes til å spore dyr.
Har du noe for såret?
- Bare teip. - Det er bedre enn ingenting.
Greit.
- Så hva er planen vår? - Planen vår?
Det er du som er agenten. Du må legge planen.
Hvis jeg hadde hatt en plan, ville jeg stukket for ett år siden.
Sa du at du kom hit i 1999, eller hallusinerer jeg?
Du hallusinerer ikke.
Og det var ett år siden?
Jeg kom hit for fem dager siden, og da var det 2014.
- Hvem er presidenten din? - Bill Clinton.
Har du hørt om Obama? 11. September-angrepet?
- Når er du født? - Den første november.
- I hvilket år? - 1960.
Du ser godt ut til å være 54.
Det er vel noe å glede seg over.
Se på gravsteinene. Ingen navn, og ingen datoer.
Jo mer du ser, desto mindre forstår du av hva som foregår her.
Da jeg våknet, var jeg så ør at jeg trodde dem da de sa jeg bodde her.
Jeg gikk rundt i en tåke uten noen minner.
Men etter hvert kom de tilbake.
Nå ligger jeg bare lavt, går på jobb, går hjem...
Jeg vet at dette ikke er livet mitt.
Jeg innså fort at det er frykt som holder alle i sjakk her.
- Frykt for hva da? - Det som skjedde med Bill Evans.
Hvem var det som drepte ham?
Sheriff Pope. Han skar over strupen hans mens hele byen så på.
Bill og jeg hadde bestemt både tid og sted, -
-men to dager før klikket han bare.
- Han stakk av alene, uten varsel. - Du lever på grunn av det.
Jeg vil heller dø enn å late som om dette er normalt.
Hold denne.
Hva fanken er det du gjør?
Kameraene blir aktivert av brikken.
Det er nesten ingen biler her.
Jeg har ikke sett et eneste fly siden jeg kom hit.
Se hvem som er der!
Kate! Hei, Harold.
Ethan. Dette er Kate og Harold Ballinger.
Så hyggelig at dere to...
Er dere på en date?
Nei. Jeg mener...
Kan ikke dere to komme på middag i morgen kveld?
- Så blir vi bedre kjent. - Det høres flott ut.
Flott. Det er flott. Det vil vi gjerne.
Utmerket. Vi gleder oss til det. Skal vi si halv åtte?
- Halv åtte? - Greit.
Da ses vi.
- Skal vi virkelig gå på middagen? - Ja, det skal vi. Stol på meg.
Vi får spredte byger de neste tre dagene, -
- men fra torsdag kan vi glede oss til en uke med sol...
- Jeg skal til Boise. - Hva?
- Jeg skal finne ham selv. - Nå?
Nei. I morgen tidlig.
Enten er Ethan død, eller så har han forlatt familien sin.
Jeg skal finne ut hvilket av alternativene det er.
Hvis det er det siste, så dreper jeg ham selv.
- Kan jeg hjelpe deg? - Ja. Bli hos Ben.
Jeg blir med deg.
- Nei, vennen min. Du må på skolen. - Nei. Jeg blir med.
Og veldig krevende!
"Hvor er sheriffen? Jeg er agent, og vi har en nødssituasjon..."
- Arnie blir sprø. - Ja, han er en villmann.
Slengte meg i en vegg for et par dager siden.
Har du prøvd å sy din egen nese?
Han har visst vært ganske mye her.
- Det er vel deg? - Ville ikke det vært fint, Beverly?
Å slå seg til ro til slutt?
Jeg tror ikke det. Han har en kone som han savner.
- Så du har snakket med ham? - Det er jobben min å snakke med folk.
Men ikke om fortiden.
Aldri.
PAKK
- Det er et fint hus du har. - Jeg håper jeg aldri ser det igjen.
Vi bør kanskje ikke gå til middag. Jeg stoler ikke på Kate.
- Evans stolte ikke på henne. - Men du stoler vel på meg?
Sist jeg stolte på en av dere, ble jeg sviktet.
Jeg har kjent Kate lenge. Jeg stoler heller ikke på henne nå.
Men de vil forstå at noe er på gang hvis vi dropper middagen.
Jeg har funnet en vei som skjuler oss til utkanten av byen.
Og i kveld skal jeg unnskylde meg, gå på wc og se etter mikrofoner.
Når jeg er tilbake, må du vente i tre minutter, reise deg, -
- går på det samme toalettet og ta ut brikken.
La den ligge der. Et sted der de ikke finner den.
Etterpå kommer du tilbake. Vi spiser ferdig og takker for oss.
Så går vi til kirkegården, der jeg gjemte Evans veske.
Hva gjør vi hvis de avslører oss? Jeg mener det...
De kommer ikke til å gjøre det hvis vi bare holder oss til planen.
Bare spill rollen din nå.
Jeg har alltid likt sløyd.
Når åpnet du butikken?
- Når var det, Harold? - For åtte år siden.
- Er det så lenge siden? - Jepp.
Oi. Nesten åtte år. Det er vanskelig å tro.
- Tiden flyr virkelig. - Ja.
- Får jeg låne toalettet? - Selvsagt. Ved ytterdøra.
- Harolds spesialitet er gyngehester. - Datteren min har en gyngehest.
Jeg ante ikke at du har en datter.
Nei, jeg mener...
- Hva heter hun? - Hva?
- Hvordan begynte du med trearbeid? - Vi snakker om datteren hennes.
Kan dere ha meg unnskyldt?
Nei, han vil ikke høre det!
Du skjemmer meg ut!
Harold vant hesteskoturneringen for 2. År på rad. Jeg vil skryte av det.
- Kaster du hestesko, Ethan? - Nei. Jeg har aldri prøvd det.
Beverly var anspent. Jeg ser til henne.
Hun sa hun hadde vondt i magen. Ikke la det forstyrre middagen.
- Men jeg er alt oppe! - Nei, jeg ser til henne.
Ellers får jeg høre det siden. Du vet vel hva jeg mener, Harold?
Men jeg setter pris på omtanken. Sett deg.
Beverly ber om unnskyldning...
...men mageproblemene har virkelig overmannet henne.
- Å nei! Det var vel ikke maten min? - Herregud, nei.
Hun er utenfor. Jeg skal følge henne hjem.
Vil du ha et stykke pai med på veien?
Nei takk. Men kan vi ikke gjøre dette igjen snart?
- Ja da. - Absolutt.
- Har de tenkt å flykte? - Absolutt.
- Hva fanken var det som skjedde? - Jeg sa at jeg har en datter.
Jeg er ikke god til å lyve. De så det på meg.
Det er i orden!
Nå går vi. Vær rolig.
- Hva gjorde du med brikken? - Jeg la den igjen, som du sa.
Jeg ante ikke at du har en datter.
Hun er seks år gammel og bor i Portland, hos moren min.
Lov meg noe.
- Hvis jeg ikke slipper unna... - Ikke si noe sånt! Vi skal klare det.
- Herregud... - Hva er det?
Det var sånn det begynte da de drepte Bill.
Telefonene.
Alle telefonene!
Fort!
Ta meg i hånden!
- De kommer til å drepe oss! - Ikke slipp hånden.
- Kom deg til kirkegården! - Jeg vil ikke flykte uten deg.
Kom deg hjem til datteren din! Jeg oppholder dem.
- De løp den veien! - Han ble sist sett av Ballingers!
De er sett!
Kom, så går vi.
Hei! Hvor er hun?
Der!
Vi avskjærer dem ved møteplassen.
Jeg vil først takke dere alle for at dere er her.
Og jeg vil at dere alle skal takke Kate og Harold Ballinger, -
- som gjorde plikten sin og førte kvinnen til sin rettmessige straff!
Beverly Brown prøvde å forlate byen! Hun snakket om fortiden.
Som jeg har sagt mange ganger før:
Det er ikke bare min jobb å sørge for at byen er trygg!
Det er alles jobb!
Hun fortjente det!
Vi kan ikke godta at folk bryter reglene.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com